Видавання бажаного за дійсне домінувало в американських політичних колах після розпаду Радянського Союзу понад 30 років тому. Оскільки невдале вторгнення росії в Україну затягується, Вашингтон ризикує повторити свої помилки. Нинішні та колишні чиновники, разом із деякими європейськими лідерами, продовжують вірити, що після смерті президента путіна можуть бути встановлені партнерські відносини, і москва почне поводитися як відповідальний міжнародний гравець. В основі цього хибного підходу лежить низка глибоко вкорінених ілюзій.
Першою ілюзією є віра в те, що росія – постімперська, оскільки вона посткомуністична. Комунізм і совєти стали цінним прикриттям для російського імперіалізму, коли після Другої світової війни москва поширила свій контроль на половину Європи. Але імперські амбіції росії набагато міцніші за ідеологічне прикриття, як показали її спроби поглинути і викорінити Україну. Комунізм також був корисним для просування антиамериканізму, і режим путіна продовжує маніпулювати громадською думкою проти США, особливо в Африці, Азії та Латинській Америці.
Другою політичною ілюзією Вашингтона є зацикленість на окремих кремлівських лідерах. Щоразу, коли з'являється новий глава держави, його розглядають як нову можливість для співпраці. Протягом багатьох років президенти путін і Дмітрій Мєдвєдєв зображувалися довірливими американськими чиновниками як "прагматики" і "реформатори", які не змогли розшифрувати амбіції кремля навіть після вторгнення в Грузію і Україну. Нинішня небезпека полягає в тому, що заміна путіна після невдалої війни буде вітатися у Вашингтоні як наступна велика надія Америки на "нормалізацію", поки він не розпочне новий імперський наступ.
Третя і тісно пов'язана з нею форма видавання бажаного за дійсне полягає в тому, що авторитарна імперіалістична держава може бути мирно перетворена на багатонаціональну демократію. Тож такі фігури, як Алєксєй Навальний і опозиціонери у вигнанні, зображуються як справжня альтернатива. Насправді ж значна частина еліти країни, незалежно від політичних ідеологій, просякнута імперським менталітетом, заснованим на зарозумілих уявленнях про вищість російської культури і виправдану русифікацію неросіян. Більше того, ключовий інститут московського імперіалізму – сектор державної безпеки – пережив падіння комунізму і продовжує загрожувати всім підвладним народам і сусідам.
Четверта політична ілюзія США полягає в тому, що економічна співпраця може вбудувати росію в міжнародні інститути і трансформувати її в демократичну ринкову економіку. За останні два десятиліття відбулося прямо протилежне: російські олігархи та державні органи вбудовуються в міжнародні структури з метою корумпування та послаблення демократичних інститутів. Запровадження санкцій за вторгнення в Україну оголило широкі щупальця росії в західних фінансових мережах, енергетичних ринках і торговельних угодах, яких ще належить повністю позбутися.
П'ята політична ілюзія, яка чітко проявляється в Україні, – це уявлення про те, що співпраця з імперською росією сприяє мирному співіснуванню москви з її сусідами. Під час широкомасштабного вторгнення росії в Україну стало абсолютно зрозуміло, що підписання угод з кремлем, як-от Будапештський меморандум щодо забезпечення безпеки України, є марною справою. Той самий принцип стосується угод про контроль над звичайними та ядерними озброєннями, договорів про кордони, документів про права людини та численних інших обіцянок кремля. Більше того, включення росії як великої держави до міжнародних організацій, таких як Організація Об'єднаних Націй або Організація з безпеки і співробітництва в Європі, просто паралізує їх, коли москва здійснює нові напади на сусідів.
Важливий урок для Вашингтона з російсько-української війни полягає в тому, що всі ілюзії щодо москви мають бути розвіяні, якщо ми хочемо проводити ефективну довгострокову політику. росія залишається агресивною імперською державою, кремлівські лідери та їхні наступники не є прагматиками чи реформаторами, економічні операції допомагають москві підривати Захід, а сусіди країни-агресора будуть у безпеці лише тоді, коли імперія буде демонтована і з'являться нові держави.
Джерело: Washington Examiner